Floden har sin källa uppe på höglandet Fouta Djallon, cirka 800 meter över havet i Guinea, nära gränsen till Sierra Leone. Den avvattnar Guineas högland och flyter mot nordost där den bildar ett inlandsdelta i Mali vid utkanten av Sahara. Floden kallas Övre Niger fram till Bamako, Malis huvudstad, och därefter Nedre Niger. Nedre Niger fortsätter efter inlandsdeltat mot öster och senare sydost i en vid båge österut (”Nigerbågen”), för att vid Labbézenga komma in i landet Niger. Efter Mekrous tillflöde in i Niger bildar floden gränsen mellan Niger och Benin. Vid Lokoja, i Nigeria, mottar Niger sitt största tillflöde, Benue, som ansluter från Kameruns högland. I Guineabukten skapar floden ett 36 000 kvadratkilometer stort delta.[7] Niger är Afrikas tredje längsta flod, efter Nilen och Kongofloden[6] och en av världens 15 längsta floder.[8]
Som en följd av de skillnader i klimatet mellan de olika områden som floden rinner genom så mottar den också olika stora mängder nederbörd i olika regioner. Störst mängd nederbörd tillförs i flodens södra delar och minst i norr, runt Timbuktu.[7]
Mänsklig användning
På grund av flodens längd har den varit en viktig transportled för handel och bidragit till att sprida kulturer genom stora delar av Västafrika.[8] Niger rinner genom flera mycket torra områden och är därför en viktig källa för konstbevattning, både för risproduktion och boskapsskötsel. Vid flodens inlandsdelta och i flodens nordliga delar förs hundratusentals får, getter, nötkreatur och kameler till vattnet för att beta på de foderväxter som växer vid floden. Det sker framför allt under torrperioden från december fram till regnet återvänder i juni-juli. Under torrperioden drar sig floden successivt undan och i takt med det dyker nya foderväxter upp för boskapen att beta.[7]
Året 1968 öppnades vid floden dammbyggnaden Kainji inklusive ett vattenkraftverk.[6] Det finns även en stor vattenkraftsdamm i bifloden Sankarani.[7]
Den tidigaste kända användningen av namnet "Niger" för floden är i den afrikanska historikern Leo Africanus verk Della descrittione dell’Africa et delle cose notabili che iui sono (“Beskrivningar av Afrika”) som publicerades på italienska 1550. Namnet kommer från berberfrasen ger-n-ger som betyder "flodernas flod",[9] eller av n'igherren, "flod".[1]
Medeltida europeiska kartor benämnde den mellersta delen av floden Niger men kallade dess sträckning i moderna Nigeria Quorra (Kworra) eftersom man vid den tiden inte visste att det var samma flod. På 1500- och 1600-talet ansågs Niger mynna ut i Senegalfloden. Nigerdeltat, sågs som enbart en våtmark vid Atlantkusten. Det var först på 1700-talet, med den skotske upptäcktsresande Mungo Park, som färdades utför Niger och besökte kungarikena I Sahel-regionen som Nigers fulla sträckning stod klar.[källa behövs]
Länderna Niger[10] och Nigeria är uppkallade efter floden Niger.[källa behövs]
Den stora kröken på floden Niger, sedd från rymden, bildar en grön båge genom det bruna i Sahel och Savanna. Den gröna massan till vänster är Nigers inlandsdelta, och längst till vänster finns bifloder till floden Senegal.
Lerhyddor på den mellersta ön i Débo, en bred sektion av Niger.
Referenser
Noter
^ [ab] Benckert, Karl-Axel (1992). Namn på jorden: geografiska namn och deras betydelser. Stockholm: Carlsson. sid. 143. Libris7666166. ISBN 91-7798-590-7
^ [ab] Gleick, Peter H. (2000). The World's Water, 2000-2001: The Biennial Report on Freshwater. Island Press. sid. 33. ISBN 1559637927; online hos Google böcker
^Hunwick, John O. (1999 (upplaga 2003)) (på engelska). Timbuktu and the Songhay Empire: Al-Sadi's Tarikh al-Sudan down to 1613 and other contemporary documents. Leiden: Brill. sid. 275, Fn 22. ISBN 90-04-11207-3