Генна́дій Васи́льович Бурнашо́в 27 квітня 1936, Іртиськ — 3 листопада 2012, Івано-Франківськ) — публіцист. Орден «За заслуги» III ступеня.
Біографічні відомості
Народився 27 квітня 1936 у місті Іртишськ (Казахстан). За радянських часів працював на склодзеркальному заводі, вчився у педагогічному інституті (нині Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника), працював у навчальних закладах
|
1946 року дідусь і бабуся привезли мене до Станіслава, де після участі в Другій світовій війні оселилися мої батько і мачуха. Тут я закінчив середню школу, історико-філологічний факультет у педагогічному інституті, одружився з дівчиною-галичанкою з репресованої української родини. Її батько Федь Кобель був запроторений у сталінські табори ще за перших совітів[1].
|
|
Закінчив історико-філологічний факультет Івано-Франківського педагогічного інституту. 25 років працював в системі туризму та екскурсій. Інвалід 2-ї групи.
У роки незалежності України розпочав громадську діяльність у товаристві «Меморіал».
- Сім'я
- Діти — Оксана і Василь.
Літературна діяльність
Автор близько 50 книжок, серед яких «Полководець УПА», «Україна над усе», «У бій за волю». «Лицар великої ідеї», «Ми — українці», «Утаємничені замахи», «Полководець УПА», «Злочини більшовизму», «За державу билися свою», «Лицарі честі і чину», «Нескорені», «Страдницьке служіння Всевишньому» та інші. До 60-річчя УПА побачила світ його фундаментальна книжка «Не поляже наша слава».
Відзнаки і нагороди
Переможець всеукраїнського конкурсу, присвяченого 100-річчю від дня народження Степана Бандери, дипломант Всеукраїнського конкурсу імені Олекси Гірника.
Лауреат літературних премій імені Івана Франка, Марійки Підгірянки, Михайла Яцківа, Надії Попович.
Смерть
Помер 03 листопада 2012 року.
Пам'ять
27 квітня 2017 року в м. Івано-Франківську на вулиці Галицькій, 32 було відкрито пам'ятну анотаційну дошку Геннадію Бурнашову. Відкриття відбулося в рамках реалізації програми «Івано-Франківськ — місто героїв».
Посилання
Примітки