Місто Доній Михоляць розташоване на сході країни, у долині Драви, за 4 кілометри від самої річки, вздовж якої проходить державний кордон з Угорщиною.
За 25 кілометрів на південний схід розташоване місто Валпово, за 30 кілометрів на південь — місто Нашиці, за 40 кілометрів на захід — Слатина, за 50 кілометрів на південний схід — столиця жупаніїОсієк. За 40 кілометрів на північ розташоване угорське місто Печ.
Основною туристичною принадою міста є можливість полювання в довколишніх лісах та заняття риболовлею на ставках, що розташовані між містом і Дравою, а також на самій Драві.
Історія
Античний період
Зручне географічне положення та природні особливості, такі як близькість річки Драва та густі ліси, створили сприятливі умови для життя. Територія міста була заселена ще в епоху палеоліту. Про це свідчать численні археологічні знахідки, такі як залишки житла епохи неоліту (в околицях Янєвці-Борік) та зброї цього ж періоду (Марославці), поселення епохи раннього середньовіччя (Брдача), руїни середньовічного городища (Старо Гроблє).
Територія сучасного Донього Михоляця була щільно заселена племенами паннонців (звідки походить назва області — Паннонія). Слідом за ними на ці землі прийшли римляни. На мапі Птолемея другої половини ІІ ст. позначено місто Мариніана (сучасний Доній Михоляць). Спочатку поселення виконувало роль фортеці, навколо якої згодом виникли поселення.
Щоб Славонію в релігійному відношенні віддалити від Далмацької Хорватії, угорці засновували парафії та єпархії переважно на території Угорщини, охоплюючи ними і більшість Славонії. 1009 року засновано єпархію у Печі, якою охопили і місцевість, де нині Доній Михоляць. 1042 року інтронізовано єпископа на ім'я Мавро, який обіймав цю посаду до 1070 року. З цього періоду походить і перша згадка про Доній Михоляць, пов'язана з будівництвом першої церкви в цій місцевості. Йдеться про документ, оприлюднений 1057 року, в якому згадується дарування землі для будівництва церкви на честь святого Михаїла. Відтоді місце навколо церкви почали називати Святий Михаїл.
5 червня 2007 року святкували 950-річчя міста Доній Михоляць.
14 квітня 1945 року місто зі сходу захопили підрозділи 2-ї Воєводинської дивізії НВАЮ. У добу соціалістичної Югославії (1945—1991) Доній Михоляць пережив стрімкий економічний, промисловий та містобудівний розвиток. Збудовано виробничі приміщення фабрики «Борово» і фабрики «Аналіт». У 1980-х роках відбулася забудова великої частини західної половини міста, яка носить назву «Блок».
Населення
Населення громади за даними перепису 2011 року становило 9 491 осіб[1]. Населення самого поселення становило 6240 осіб.[1]
Середня річна температура становить 11,10 °C, середня максимальна — 25,50 °C, а середня мінімальна — -6,04 °C. Середня річна кількість опадів — 661 мм.[3][4]
У XV ст. була побудована церква Св. Михайла, що дала ім'я місту. Церква була зруйнована під час турецької навали, однак після звільнення долини Драви від турків відновлена в 1797 в стилі бароко.
Палац графів Майлатів
Палац
Палац графів Майлатів є одним з найкрасивіших палаців Славонії. Побудований на початку XIX ст. Навколо палацу закладено парк.
Будівництво нового замку почалося у 1903 році після візиту імператораФранца-Йосифа до Донього Михоляця. Власник маєтку граф Владислав Майлат побудував його в англійському стилі Тюдорів, з великою кількістю веж, мансардними вікнами, просторими терасами і балконами. Будівля мала 50 кімнат корисною площею близько 3500 квадратних метрів. Інтер'єр був прикрашений мисливськими трофеями, здобутими під час подорожей до Азії та Африки. Земля була призначена вітальні, було на зимовий та літній їдальня, музичний салон, танцювальний зал, бібліотека, офіси і зали судових засідань. Усі кімнати облицьовані дубовими панелями. На верхньому поверсі були кімнати для прислуги. Замок мав своє джерело електрики, водопроводу та опалення з поєднанням кахельних печей і камінів.
У 1930 році граф продав замок та родинну ферму Шлезінгер, який залишався у власників до 1941 року. Коли вони вийшли з Королівства Югославії до фашистської окупації. Сьогодні замок є резиденцією donjomiholjačke уряду міста.