Сутенерство (фр. souteneur — підтримувач) або проксенетизм — отримання прибутку від проституціїіншої особи (виконавиці проституції) через моральний та фізичний вплив на цю особу: організація проституції (посередництво) та примус до проституції (секс-рабство). Сутенерство карається кримінальною відповідальністю в більшості країн світу, в тому числі в Україні (позбавлення волі строком від 3 до 15 років з (без) конфіскацією майна — залежно від віку втягнутої в проституцію особи: проституювання дітей до 14 років карається найжорсткіше).
Сутенер схиляє та залучає людей до проституції, організовує рекламу, надає приміщення для проституції (якщо це не вулична проституція), забезпечує охорону і опіку, захист від конкурентів, правоохоронних органів. Найчастіше сутенери поводяться з підконтрольними повіями тиранічно, утримуючи їх від виходу з проституції, відбираючи прибуток і застосовуючи насильство, часто сексуальне.
Сутенерство суттєво не страждає при повній (клієнт, сутенер, повія) криміналізації проституції, в умовах якої воно розвивалось протягом історії. При повній декриміналізації та легалізації проституції, які почали експериментально впроваджувати деякі країни, сутенерська діяльність має легальний статус і значний інструментарій у правовому полі. Ці моделі не сприяють скороченню проституції, проте їх підтримує секс-бізнес[2]. Криміналізує специфічно сутенерство модель боротьби з організованою проституцією (аболіціоністська), проте вона не криміналізує покупців (клієнтів).
Відчутний вплив на сутенерство чинить модель протидії попиту (неоаболіціоністська, відома як шведська), до якої, за підтримки ООН та ЄС, переходять все більше країн починаючи з 1999 року. Модель кримінально карає клієнтів і сутенерів, а не повій, чим скорочує попит на покупку людей для сексу, і, відповідно, пропозицію сутенерського бізнесу[3][4][5][6][7]. Законодавсто України щодо проституції частково відповідне шведській моделі з 2005 року[8][9], коли замість штрафів за сутенерство було введено кримінальну відповідальність (позбавлення волі).
Отримувач прибутку від проституції називається: сутенер, звідник, проститутор, посередник, менеджер. Сутенерство: звідництво, проксенетизм, схиляння до проституції, примус до проституції, втягнення в проституцію, кришування проституції, секс-рабство, торгівля людьми, трафікінг.
В Україні
Забезпечення проституйованої особи заняттям проституцією з іншою особою (посередництво) або примушування її до заняття проституцією з використанням обману, шантажу чи уразливого її стану, або із застосуванням чи погрозою застосування насильства (секс-рабство), Кримінальним кодексом України карається позбавленням волі з чи без конфіскації майна на строк від 3 до 15 років.
Попередження або штраф від 85 грн. до 170 грн., а за повторне порушення, вчинене протягом року з дня накладення адміністративного стягнення — штраф від 136 грн. до 255 грн.[13][14][Прим. 1][15]. Затримання провадиться ОВС (Нацполіцією)[16].
Не застосовується
Втягнення особи в заняття проституцією або примушування її до заняття проституцією з використанням обману, шантажу чи уразливого її стану, або із застосуванням чи погрозою застосування насильства (секс-рабство) карається позбавлення волі на строк:[17]
Покупець (клієнт)
Не застосовується
від 3 до 5 років, а за повторне порушення чи порушення, вчинене з кількома особами — від 4 до 7 років
від 5 до 10 років з (без) конфіскацією майна
від 8 до 15 років з (без) конфіскацією майна
Група клієнтів, за попередньою змовою
Не застосовується
від 4 до 7 років
від 5 до 10 років з (без) конфіскацією майна
від 8 до 15 років з (без) конфіскацією майна
Службова особа, що використовує службове становище
Особа, від якої потерпіла у матеріальній чи іншій залежності
Забезпечення проституйованої особи заняттям проституцією з іншою особою (посередництво) або примушування її до заняття проституцією з використанням обману, шантажу чи уразливого її стану, або із застосуванням чи погрозою застосування насильства (секс-рабство)
Сутенерство заборонене в країнах, де проституція є протизаконною. В деяких країнах, за умови відсутності примусу та насильства, сутенерство є припустимим. За будь-яких умов, заборонено примушувати осіб до проституції, як у випадках сексуального рабства та торгівлі людьми.
У моделях повної криміналізації проституції кримінальному покаранню підлягають виконавиця(-вець), покупець та будь-яка третя залучена сторона (усі, хто отримують прибуток від проституції в будь-якому місці чи середовищі). Цей підхід застосовують Китай, Росія, більшість країн Африки. У США, де кожен штат має власний кримінальний кодекс, проституція повністю заборонена скрізь, а з використанням презерватива законна лише в частині штату Невада; безконтактна проституція ― це сіра зона.[18]
Криміналізація в більшості світу протягом історії людства не принесла позитивних результатів, досі будучи пов'язаною з високими показниками ІПСШ, насильством над проституйованими з боку покупців та переслідуванням їх поліцією. Страх перед юридичними наслідками стримує людей у проституції від пошуку послуг з охорони здоров'я та повідомлення про злочини. За криміналізації людей у проституції частіше ґвалтують, вбивають та дискримінують через їх маргіналізоване становище і переслідування поліцією.[19]
Криміналізація сутенерства
Криміналізація сутенерства (аболіціоністська модель боротьби з проституцією) передбачає, що заняття проституцією не є правопорушенням, але експлуатація людей для проституції (втягнення, посередництво, торгівля людьми з метою прибутку) карається; таким чином, будь-яка третя сторона, яка вербує, наживається чи організовує людей у проституції, несе покарання.[20] Прихильники моделі закликають уряди вживати необхідних заходів, трактуючи проституцію як рабство, а сутенерство як работоргівлю.[21] Ця модель є перехідним кроком до неоаболіціонізму (Шведської моделі криміналізації покупця).
↑До 7 лютого1997 року штрафні санкції також застосовувалися до проституйованих у вигляді попередження або штрафу до 100 крб., а за повторне порушення, вчинене протягом року з дня накладення адміністративного стягнення — штраф до 200 крб.