Вночі 18 жовтня 1989 року, літак Іл-76МД 37-го військово-транспортного полку ВПС СРСР (бортовий № 76569) прийняв на борт 8-му парашутно-десантну роту 217-го парашутно-десантного полку 98-ї гвардійської Свірської повітряно-десантної дивізії після виконання завдання в Баку, і злетів із Бакинського аеродрому Біна.
Через 5 хвилин після зльоту на висоті 1600 м зруйнувався, загорівся і відвалився турбореактивний двигун № 1. Його осколки пробили паливний бак, що призвело до сильної пожежі. Уламками лопаток турбіни була пошкоджена система пожежогасіння. Екіпаж літака, під командою командира корабля полковника О. Калмикова, маневрував, намагаючись збити полум'я з двигуна, що горів, і посадити літак на аеродром. Катастрофічний розвиток пожежі призвів до руйнування лівого крила. Літак втратив управління і впав у Каспійське море за 1,5 км від берега через 11 хвилин після початку пожежі на передпосадковій прямій за 5250 м від ЗПС.
Загинули всі, що перебував на борту, — 9 членів екіпажу та 48 десантників (5 офіцерів, 2 прапорщики, 41 солдат і сержант). Десантники не мали парашутів, десантування було неможливим. Льотчики, маючи парашути, відмовились покинути літак і до останнього намагались посадити його з палаючим крилом.
Слідство встановило, що причиною авіакатастрофи був конструкційний дефект двигуна, а саме руйнування міжвального підшипника, після чого стався обрив вала турбіни низького тиску через його інтенсивний нагрів унаслідок тертя втулки маслоущільнювача по поверхні валу.