У Вікіпедії є статті про інших людей із прізвищем
Симиренко.
Федір Степанович Симиренко (*1780-ті[1], Платонів хутір — †1867) — один з перших в Україні підприємців-цукрозаводчиків.
Біографія
Народився в кінці 18 століття на Платоновому хуторі поблизу міста Городища (тепер Черкаська область) в козацькій родині, але згодом потрапив до кріпацтва.
У 1820—1830-их роках Симиренко разом зі своїм тестем Михайлом Яхненком орендував млини, торгував хлібом, худобою й шкіряним крамом та викупився з кріпацтва.
У спілці з братами Яхненками (синами Михайла) Симиренко заснував фірму «Брати Яхненки і Симиренко», яка 1834 року спорудила перший в Україні і взагалі в Російській імперії механічний (паровий) пісково-рафінадний завод у селі Ташлику (тепер Черкаського району), у 1848 році — Городищенський пісково-рафінадний завод біля села Млієва, а в 1846 році машинобудівний завод у Млієві, який випускав головним чином обладнання й машини для цукроварень та на якому збудовано перші пароплави для Дніпра.
Родина
Федір Симиренко одружився з Анастасією Михайлівною Яхненко (дочкою Михайла Яхненка та сестрою Кіндрата, Терентія та Степана Яхненків), і вони мали 22 дитини, з яких лише 8 дожили до дорослого віку.
Найвідомішими з нащадків стали сини Платон та Василь. Також мав сина Михайла.
Джерела та література
Література
Посилання
Примітки
- ↑ за іншими даними 1791 рік