Кремене́цькі го́ри (також Крем'янецькі гори , чи Кремене́цький кряж, Кремене́цька гряда, застаріла назва Авратинські гори ) — північно-східна частина Гологоро-Кременецького кряжа Подільської височини . Лежать на території Кременецького району Тернопільської області .
Географія
Простягаються з південного заходу на північний схід між долинами річок Ікви і Кутянки та Вілії (всі — басейн Прип'яті ). Довжина 65 км, ширина 12—20 км. Середня висота становить 350—400 м. Максимальна — 408 м.
Кременецькі гори представлені в рельєфі плосковершинними пасмами, плато й останцями; сильно розчленовані долинами річок, балками і ярами. Схили асиметричні: круто, місцями урвищами обриваються на північному заході та півночі. Північно-західний край гряди підноситься над рівниною Малого Полісся на 120—150 м, на півдні гряда поступово знижується. Складається з крейди , вапняків , піску . Характерні ерозія ґрунтів , зсуви , карст (Студентська печера , Піщанка ). Лісистість становить близько 20 %. На схилах переважно широколистяні ліси, чимало вершин голі, плоскі та місцями кам'янисті.
Цікавим об'єктом є відслонення крейди у старому кар'єрі — геологічна пам'ятка природи місцевого значення. Розташоване у північно-східній частині міста Кременець у старому кар'єрі. Оголошене об'єктом природно-заповідного фонду рішенням виконкому Тернопільської обласної ради від 26 грудня 1976 року № 637.
Найвідомішим об'єктом є Замкова гора (Бона) , котра приваблює туристів.
На території Кременецький гір розташовані Кременецький ботанічний сад , національний природний парк «Кременецькі гори» та багато інших природоохоронних об'єктів.
Багаті на крейду, піски і вапняк Кременецькі гори також дали назву сусідньому містечку Білогір'я на Хмельниччині .
Вершини
Драбаниха — 408,6 м, (50°05′41″ пн. ш. 25°41′52″ сх. д. / 50.0949528° пн. ш. 25.6978278° сх. д. / 50.0949528; 25.6978278 )
Лиса Гора — 400 м, (50°03′58″ пн. ш. 25°38′05″ сх. д. / 50.0662833° пн. ш. 25.6348500° сх. д. / 50.0662833; 25.6348500 )
Маслятин — 398,4 м, (50°04′33″ пн. ш. 25°39′06″ сх. д. / 50.0759806° пн. ш. 25.6516722° сх. д. / 50.0759806; 25.6516722 )
Страхова — 384,1 м, (50°04′33″ пн. ш. 25°39′06″ сх. д. / 50.07583° пн. ш. 25.65167° сх. д. / 50.07583; 25.65167 )
Замкова Гора — 397 м, (50°05′41″ пн. ш. 25°43′53″ сх. д. / 50.0947306° пн. ш. 25.7315167° сх. д. / 50.0947306; 25.7315167 )
Кам'яна — 393,9 м, (50°06′46″ пн. ш. 25°46′06″ сх. д. / 50.1128167° пн. ш. 25.7683389° сх. д. / 50.1128167; 25.7683389 )
Дівочі скелі — 375,9 м, (50°07′06″ пн. ш. 25°43′43″ сх. д. / 50.1184028° пн. ш. 25.7286417° сх. д. / 50.1184028; 25.7286417 )
Божа Гора — 366,8 м, (50°06′24″ пн. ш. 25°34′58″ сх. д. / 50.1067611° пн. ш. 25.5829361° сх. д. / 50.1067611; 25.5829361 )
Уніас — 359,8 м, (50°12′07″ пн. ш. 25°56′34″ сх. д. / 50.2020111° пн. ш. 25.9430028° сх. д. / 50.2020111; 25.9430028 )
Замок — 357,3 м, (50°11′08″ пн. ш. 25°52′30″ сх. д. / 50.1856639° пн. ш. 25.8751972° сх. д. / 50.1856639; 25.8751972 )
Стіжок — 357 м, (50°11′30″ пн. ш. 25°54′28″ сх. д. / 50.19167° пн. ш. 25.90778° сх. д. / 50.19167; 25.90778 )
Шейка — 333 м, (50°14′35″ пн. ш. 25°58′12″ сх. д. / 50.2432528° пн. ш. 25.9702556° сх. д. / 50.2432528; 25.9702556 )
Святої Трійці — 263 м, (50°11′50″ пн. ш. 25°55′01″ сх. д. / 50.1972861° пн. ш. 25.9169972° сх. д. / 50.1972861; 25.9169972 )
Рослинний світ
Кліматичні умови сприяють розвитку багатого рослинного світу. Переважають хвойно-широколистяні та широколистяні ліси , особливу цінність мають букові деревостани на горах Маслятин та Черча . На території є чагарники , луки і степи . Тут зростає понад 1200 видів вищих спорових і квіткових рослин , у тому числі 16 ендемічних видів . Судинних рослин налічується більше 915 видів, з яких 21 вид занесено до Червоної книги України . Серед степової і наскельно-степової рослинності — ряд волино-подільських ендеміків та реліктових видів . Зокрема: шавлія кременецька , молочай волинський , змієголовник австрійський , гвоздика несправжньопізня , спірея пиківська , лещиця дністровська , підмаренник застарілий , самосил гірський , жовтозілля Бессера . Ендеміки виключно Кременецьких гір — це мінуарція побільшена , юринея товстосім'янкова , береза Клокова [ 1] .
З їстівних грибів поширені опеньки осінні звичайні , боровик (білий гриб) , підберезники , маслюки , сироїжки їстівні , лисички справжні .
Характерним для західної частини Кременецьких гір є наявність костриці валіської . Незначні ділянки займають формації чебрецю Бессера . З рідкісних рослинних угрупувань, занесених до Зеленої книги України (1987 ), зустрічаються формації ковили волосистої , молодила руського , осоки низької , ковили пірчастої , костриці бліднуватої [ 2] [ 3] .
Тваринний світ
Тваринний світ різноманітний і багатий. Тут мешкають: вовчок сірий , лісовий і горішковий , лісова куниця , вивірка звичайна , заєць сірий , лисиця звичайна , видра річкова , рак річковий ; Також зустрічаються борсук звичайний , лось звичайний , свиня дика (вепр) , сарна європейська , олень шляхетний , а також деколи на територію заходить лось європейський занесені до Червоної книги України . Серед птахів зустрічаються граки , горобці , стрижі , круки , сороки , жайворонки , горлиці , сірі та чорнолобі сорокопуди , сірі сови , голуби , синяки , сиворакші , сипухи , перепілки , у болотяних місцях — крижні , пастушки , водяні курочки , деркачі , чайки , сірі чаплі ; рідкісними видами є підорлик малий , канюк , лелека чорний , пугач , малий строкатий дятел , кам'яні дрозди , серпокрильці . У темних місцинах водяться рукокрилі (рід кажанів ), зокрема руді вечірниці .
Див. також
Джерела
Література
Бондарчук В. Г. Геоморфологія УРСР. — Х . : Радянська школа, 1949. — 246 с.
Денисик Г. І. Кременецькі гори // Український географічний журнал . — 1997. — № 2. — С. 62 — 64.
Дмітрієв М. І. Геоморфологія УСРР. — Х . : Радянська школа, 1936.
Заставний Ф. Д. Географія України. У 2-х кн / Ред. M. П. Парцей. — Л. : Світ, 1994. — 472 с. — ISBN 5-7773-0043-8 .
Стецюк В. В. Екологічна геоморфологія України: навчальний посібник. — К . : Видавничий дім «Слово», 2010. — 367 с.
Рельєф України. Навчальний посібник / Ред. Стецюк В. В. — К . : Видавничий дім «Слово», 2010. — 688 с.
Цись П. М. Геоморфологія УРСР. — Л. , 1962.
(рос.) Шнюков Е. Ф. , Чекунов А. В. , Вилов О. и др. Природа Украинской ССР. Геология и полезные ископаемые. — К . : Наукова думка , 1986. — 184 с.
(рос.) Маринич А. М. , Пащенко В. М. , Шищенко П. Г. Природа Украинской ССР. Ландшафты и физико-географическое районирование. — К . : Наукова думка , 1985. — 224 с.
(рос.) Геоморфология Украинской ССР / Под общ. ред. И. М. Рослого . — К . : Вища школа, 1990. — 287 с.
Посилання