Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Гусятинської селищної громади.[2]
Поблизу Коцюбинчиків розкопано поховання доби міді, знайдено бронзові й кам'яні знаряддя праці доби бронзи, прикраси та римські монети III ст., виявлено залишки давньоруського городища.
Під час Національно-визвольної революції 1648—1676 рр. село частково спалили татари. Раніше Коцюбинчики розташовувалися західніше теперішнього місця, у долині безіменної річечки, догори до с. Васильків.
За переказами, коли під час битви під Берестечком кримський хан зрадив гетьмана Богдана Хмельницького й орда поверталася, татари знищили Коцюбинчики. Згодом село відбудували на новому місці, ближче до Збруча. На відзнаку скасування в 1848 році панщини у селі встановлено пам'ятний знак.
У селі в 1900 р. — 1367 жителів, 1910—1409, 1921—1284, 1931—1331 житель; у 1921 р. — 281, 1931—287 дворів. Діяла 3-класна утраквістична (двомовна) школа.
У вересні 1939 р. в Коцюбинчиках встановлено радянську владу; створено сільську раду (голова Ю. Малик). У березні 1941 р. радянська влада заарештувала членів ОУН М. Величенка, М. Гончара, С. Каритника, І. Маслія, А. Очеретяного, А. Хвилю.
Під час німецько-радянської війни загинули або пропали безвісти у Червоній армії 58 мешканців села:
церква святого Миколая Чудотворця (УГКЦ, 1992—1995, кам'яна; 1994 р. згоріла стара дерев'яна церква, біля неї є могила мученика за віру о. Володимира Ковальського).
Між селами Коцюбинчики, Зелена, Сокиринці та Босири створено ботанічний заказник місцевого значення «Коцюбинчики» (3205 га) — місце проживання, відтворення та відновлення численних мисливських видів фауни.
Пам'ятники
Пам'ятний знак св. Флоріану
У 1991 р. насипано символічну могилу Борцям за волю України та збереглася козацька могила.
Споруджено:
пам'ятники полеглим у німецько-радянській війні воїнам-односельцям (1967),
Навесні 1940 року примусово організовано колгосп (голова правління Іван Кіндзерський), який відновив діяльність у 1948 році.
Нині працюють школа, Будинок культури, бібліотека, амбулаторія загальної практики та сімейної медицини, відділення зв'язку, ПАП «Збруч», фермерські господарства «Агрос», «Збручанка», «Родючість», «Сиротинський», «Цебека», ПМП «Хачік».
Відомі люди
Федір Гаврилюк (1889—1979) — педагог, громадський діяч (Канада);
Ігор Мельничук (нар. 1969) — заслужений художник України, член Спілки художників України, доцент кафедри живопису та композиції Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури
Василь Томків (нар. 1924) — історик, літератор, публіцист, громадський діяч.